![]() Неділя, 1 вересня 2024
| |||||||||
Навігаційне менюНавігаційне менюГромадська приймальня
Публічні закупівлі
Графік роботиЧетверта п'ятниця
кожного місяця –
санітарний день
(бібліотека не обслуговує користувачів). | До 120-річчя від дня народження Ю. І. Яновського (1902 – 1954), українського письменника, поета
Юрій Іванович Яновський — український поет та романіст. Один із найвизначніших романтиків в українській літературі першої половини XX століття. Народився 27 серпня 1902 р. в с. Майєрове (нині Кіровоградська обл.) в селянській родині. У 1908 р. родина переїхала до Єлисаветграда (тепер м. Кропивницький). 1919 р. на відмінно закінчив Єлисаветградське реальне училище. Працював в адміністративному відділі повітового виконкому, в повітовому статистичному бюро і водночас навчався в механічному технікумі. Далі продовжив навчання на електротехнічному факультеті Київського політехнічного інституту, який не закінчив через скрутне матеріальне становище. У 1922 р. під псевдонімом Георгій Ней надрукував свій перший вірш «Море» російською мовою. Працюючи в редакції газети «Більшовик», активно виступав як публіцист, підписуючи свої статті та нариси псевдонімом Юр. Юрченко. У 1924 р. опублікував вірш «Дзвін» українською мовою і новелу «А потім німці тікали». Після виходу в світ збірки новел «Мамутові бивні» (1925) Юрій Яновський переходить на творчу роботу та переїздить до Харкова, де починає працювати у Всеукраїнському фотокіноуправлінні. Тут відбулось знайомство з Олександром Довженком, дивовижний талант якого був високо оцінений Яновським. Їхня дружба була плідною для них обох в творчому відношенні: сповнені сміливих задумів, вони мали ту поетичну окриленість, яка зробила їх яскравими представниками романтичної течії в літературі. Згодом, працюючи на Одеській кіностудії, Юрій Яновський серйозно захопився кіномистецтвом. Тоді ж з’явилася збірка новел «Кров землі» (1927), яка пізніше була доповнена новими оповіданнями — «В листопаді», «Байгород», «Рейд». У 1928 р. Яновський видав єдину поетичну збірку «Прекрасна Ут», хоча поезії продовжував писати все життя. Того ж року надрукував перший роман «Майстер корабля». Згодом вийшов друком роман «Чотири шаблі» (1930), окремим виданням вийшла п'єса «Завойовники» (1932). 1935 р. письменник опублікував свій знаменитий роман «Вершники». За змістом, життєвим матеріалом й за художньою вагою «Вершники» — один із кращих творів тогочасної літератури про героїку громадянської війни. В той же час, освоюючи на Одеській кіностудії секрети нової для нього кіносправи, Ю. Яновський опублікував книжку нарисів «Голлівуд на березі Чорного моря». Написав два нариси про режисера О. Довженка («Історія майстра» і відгук-есе про фільм «Звенигора»), оповідання «В листопаді». В Одесі також ним було створено кілька кіносценаріїв — «Гамбург», «Фата моргана» та ін. Зростання таланту Яновського-драматурга позначене створенням романтичної трагедії «Дума про Британку» (1937). Проте, перші вистави п’єси театральна критика не сприйняла. Пізніше п'єса була перероблена, її останній варіант викликав вже менше критичних нарікань. За мотивами «Думи про Британку» М. Вінграновським було створено фільм, а В. Губаренком — оперу. Наприкінці 1930-х початку 40-х рр. були опубліковані: п'єса з сільського життя «Потомки» (1939), книжка оповідань «Короткі історії» (1940), збірка новел «Земля батьків» (1944). У воєнні та повоєнні роки Ю. Яновський працював редактором журналу «Українська література» (з 1946 p. «Вітчизна»), багато їздив по країні. Був одним із кореспондентів тогочасної преси на Нюрнберзькому процесі, що дало йому змогу написати цикл хвилюючих репортажів «Листи з Нюрнберга» (1946). Кінець 1940-х рр. ознаменувався виходом в світ нової книжки «Київські оповідання» (1948). Була завершена робота над романом «Жива вода», який після смерті письменника публікувався вже під назвою «Мир» (1956). Віддавши кращі творчі роки прозі, останнє слово в літературі письменник сказав мовою драматургічного мистецтва — п'єса «Дочка прокурора» побачила світло рампи за кілька днів до смерті Ю. Яновського. Помер письменник 25 лютого 1954 р. у Києві. Творча спадщина Юрія Яновського здобула широке визнання читачів. Двічі виходили його твори п'ятитомними виданнями. Кращі з них перекладені багатьма мовами світу й опубліковані в Болгарії, Польщі, Угорщині, Австрії, Італії, Франції та інших країнах. До 120-річчя від дня народження Ю. І. Яновського (1902 – 1954), українського письменника, поета в Національній бібліотеці України імені Ярослава Мудрого підготовлено книжкову виставку, яка знайомить читачів з творчим доробком митця, цікавими фактами його життя та творчості. На виставці представлено документи з фондів НБУ імені Ярослава Мудрого та інтернет-ресурсів. Для пошуку інших видань радимо скористатися електронними ресурсами бібліотеки та традиційними картковими каталогами. Виставка експонується за адресою: вул. Набережно-Хрещатицька, 1; 3-й поверх. Термін експонування: 27 серпня – 6 вересня 2022 р.
Інформацію підготувала провідний бібліотекар відділу соціокультурної діяльності Гриценко Ю. А. |