Книжкова виставка
«До Дня народження Олени Теліги (1906–1942), української поетеси і громадської діячки»
Вітрами й сонцем Бог мій шлях намітив,
Та там, де треба, я тверда й сувора:
О краю мій, моїх ясних привітів
Не діставав від мене жодний ворог.
Олена Теліга
![image](storage/tinymce_pic/2017091117464018.jpg)
Олена Теліга (Шовгенова) народилася 21 липня 1906 р. в родині професора Івана Шовгенова, відомого вченого-гідротехніка. Отримала чудове домашнє виховання і освіту, знала німецьку, французьку, російську мови. багато читала.
1918 року з родиною переїхала до Києва, де батько Олени був призначений міністром Української Народної Республіки. Через політичний стан в державі батько змушений був емігрувати, родина відчула всі негаразди громадянської війни: зміни влади, бої на вулицях, голод, холод, арешти, розстріли.
У 1922 році сім'я переїхала у чеське містечко Подєбрад до батька, який працював ректором Української господарської академії.
В Чехії О. Теліга потрапила в українське середовище, активно включилась в життя української громади, відчула себе справжньою українкою. Знайомство зі студентом Михайлом Телігою перетворилось у щиру дружбу, світле почуття. Вони одружились і пройшли разом крізь коротке, але яскраве й насичене життя.
Молода поетеса почала писати вірші та публіцистичні статті, друкуватися в періодичних виданнях. Олена Теліга була постійною учасницею літературних процесів, що відбувалися у празькій українській громаді, яку пізніше називатимуть «Празькою школою».
У 1929 – 1939 рр. родина живе і працює у Варшаві. Олена Іванівна починає активну співпрацю із журналом «Вісник», редактором якого був ідеолог українського націоналізму Дмитро Донцов.
Наприкінці 1939 р. письменниця разом з чоловіком переїздить до Кракова. Зустріч з давнім знайомим Олегом Ольжичем, відомим вченим-архітектором, поетом і одним з керівників Організації Українських Націоналістів (ОУН), визначила її подальшу долю. Олена Теліга вступає до Організації Українських Націоналістів, розпочинає активну роботу, зосереджену на культурній діяльності ОУН, очолює літературне-мистецьке товариство «Зарево».
![image](storage/tinymce_pic/2017091117484688.jpg)
Від початку радянсько-німецької війни Олена Іванівна Теліга для об'єднання культурних сил України у складі похідної групи ОУН вирушає в Україну. У жовтні 1941 прибуває до Києва. Письменниця активно займається гуртуванням літераторів, очолює Спілку українських письменників, бере участь у діяльності Української Національної Ради, співпрацює зі щоденною газетою «Українське слово», засновує і редагує журнал «Літаври».
З початком гітлерівських репресій проти українських націоналістів у лютому 1942 року Олена Теліга разом зі своїм чоловіком були заарештовані. 21 лютого їх розстріляли у Бабиному Яру.
За своє життя поетеса, на жаль, не встигла видати жодної власної збірки. Твори Олени Теліги побачили світ лише після Другої світової війни: «Душа на сторожі» (1946); «Прапори духа» (1947); «О.Теліга. Збірник» (1977); «Полум'яні вежі» (1977).
В Україну творчість Олени Іванівни Теліги почала повертатись після 1991 року – віршами, статями, публіцистикою, дослідженнями творчості поетеси.
Національна бібліотека України імені Ярослава Мудрого з нагоди дня народження Олени Теліги, української поетеси і громадської діячки підготувала книжкову виставку «До Дня народження Олени Теліги (1906–1942), української поетеси і громадської діячки».
В експозиції представлені художні твори поетеси, критичні, літературознавчі матеріали про Олену Телігу.
На виставці представлено документи з фондів НБУ імені Ярослава Мудрого. Для пошуку інших видань автора радимо скористатися електронними ресурсами бібліотеки та традиційними картковими каталогами.
Виставка експонується за адресою:
вул. Набережно-Хрещатицька, 1; 4-й поверх.
Термін експонування: 15 – 30 липня 2017 р.
Інформація підготовлена відділом СКД