![]() Понеділок, 9 вересня 2024
| |||||||||
Навігаційне менюНавігаційне менюГромадська приймальня
Публічні закупівлі
Графік роботиЧетверта п'ятниця
кожного місяця –
санітарний день
(бібліотека не обслуговує користувачів). | Книжкова виставка «І голос твій нам душі окриляє…» До 80-річчя від дня народження В. А. Симоненка (1935 − 1963), українського поета, прозаїка, журналіста
Я для тебе горів український народе… Василь Симоненко
Навесні 1960 р. Василь Симоненко разом з Аллою Горською, Ліною Костенко, Іваном Драчем, Василем Стусом, Миколою Вінграновським, Євгеном Сверстюком став учасником Клубу творчої молоді, залучався до літературних вечорів та диспутів. В умовах радянської цензури твори поета друкувалися неохоче, але великої популярності набули самовидавні поезії Симоненка, які характеризували його як борця за державний і культурний суверенітет України II-ї половини XX століття. Перша збірка поезій Василя Симонека «Тиша і грім» з’явилася у 1962 році і стала подією у літературно - мистецькому житті України. Василь Андрійович Симоненко став членом Спілки письменників України. Покликанням серця і внутрішньою потребою поета був пошук місць масових поховань жертв сталінських репресій. 1962 року Василь Симоненко разом з А. Горською та Л. Танюком виявили місця поховання розстріляних НКВС на Лук'янівському та Васильківському цвинтарях, в Биківні. Про жахливе відкриття було складено і надіслано до Київської міської ради Меморандум з вимогою оприлюднити місцезнаходження масових поховань і перетворити їх на національні місця скорботи та пам’яті. У 1963 році Симоненко був декілька разів жорстоко побитий, унаслідок чого помер від швидкоплинної хвороби. У перші десятиліття по смерті Симоненка літературна критика намагалася замовчувати творчість поета: у 1964 р. побачили світ збірка поезій «Земне тяжіння», казка «Подорож у країну Навпаки»; 1965 – збірка новел «Вино з троянд»; 1966 – вибране з творчості «Поезії». У 1981 р., після 15-річного офіційного забуття поета, з'явилася книга вибраного «Лебеді материнства» з передмовою Олеся Гончара. В незалежній українській державі творчий здобуток Василя Симоненка оцінюється по-новому. Мірою краси поета стала міра життєвої правди і свободи. Його твори побачили світ, їх читають, на них виховуються покоління громадян України. У 1995 році Василю Симоненку було посмертно присуджено Державну премію України імені Тараса Шевченка за збірки поезій та прози «Лебеді материнства», «У твоєму імені живу», «Народ мій завжди буде». Твори Василя Симоненка дістали всенародне визнання. Його поезія розлилася піснею по українській землі. З нагоди 80-річчя від дня народження Василя Андрійовича Симоненка в Національній парламентській бібліотеці України розгорнуто книжкову виставку «І голос твій нам душі окриляє…». Експозиція презентує видання творів поета, збірники поезій різних років видання, окремі твори, казки, байки, літературні статті, щоденники, рецензії, нариси та кореспонденції. Творчий і життєвий шлях письменника висвітлюють окремі видання унікальних спогадів, цікавих фактів про Василя Симоненка його колег і друзів, наукові публікації, статті з періодичних видань. На виставці представлені документи із фондів НПБУ. Для пошуку інших видань автора радимо скористатися електронними ресурсами бібліотеки та традиційними картковими каталогами.
Виставка експонується за адресою: вул. Грушевського, 1, 2-й поверх. Термін експонування: 8 січня 2015 р. – 20 січня 2015р.
Інформація підготовлена відділом СКД НПБУ |