![]() Неділя, 1 вересня 2024
| |||||||||
Навігаційне менюНавігаційне менюГромадська приймальня
Публічні закупівлі
Графік роботиЧетверта п'ятниця
кожного місяця –
санітарний день
(бібліотека не обслуговує користувачів). | До 85-річчя від дня народження Ю. М. Хорунжого (1937–2007), українського письменника, журналіста, історика, літературознавця
Здобувши освіту інженера-геофізика, з 1955 по 1978 рік працював у геофізичних і геологічних експедиціях. Бурхлива атмосфера 60-х років сприяла реалізації письменницького хисту Юрія Хорунжого та визначила творчу спрямованість перших творів. 1967 року відбувся літературний дебют молодого письменника. У видавництві «Молодь» за сприяння Г. Кочура, І. Дзюби, В. Стуса та Ю. Бадзьо вийшла друком збірка оповідань та повістей «Вісім місяців – лише мить». З 1977 року Ю. М. Хорунжий – член Спілки письменників України. У 1979 – 1982 роках працював редактором журналу «Україна». З 1982 року перебував на творчій роботі як письменник. Працював директором Бюро пропагування художньої літератури Національної спілки письменників України. Упродовж 1988–1991 років письменник був активним учасником багатьох акцій заради становлення Української держави. У 1991–2007 роках на громадських засадах Юрій Хорунжий редагував журнал «Зона» (видання Всеукраїнського товариства колишніх політичних в'язнів і репресованих). У творчому доробку Ю. М. Хорунжого романи, повісті, літературні рецензії, наукові статті із геофізики та екологічних проблем. Найвідоміші твори автора : «Вісім місяців – лише мить» (1967), «Дзвонити тричі» (1971), «Дивний камінь» (1976), «Шість балів за впертість» (1982), «Ярмарок у Дрогобичі» (1984), «Давні мелодії» (1971), «Гонитва до мосту» (1983), «Коли промовляють фальконети» (1988), «Чуєш, брате мій» (1989), «Таємна грамота» (1990), «Серця міддю не окути» (1990), «Людям мила» (1993), «Борвій» (1987), «Злет і заземлення Григорія Полетики» (1994), «Любов маєш – маєш згоду» (1997), «Вірую» (1999), «Шляхетні українки» (2003),«Мужі чину» (2005),«Садовський садить сад – з Марією і без» (2005). Юрію Хорунжому належать переклади творів польських письменників – Є. Віттліна, Я. Осенки, Я. Рутковської, Л. Гурського, Ф. Дерецького, С. Дейгера. Помер Юрій Михайлович Хорунжий 4 грудня 2007 року. Похований на Київському міському кладовищі «Берківці». З метою увічнення пам’яті видатного українського письменника по вул. Олеся Гончара у місті Києві Юрію Хорунжому встановлена Меморіальна дошка. До 85 -річчя від дня народження Ю. М. Хорунжого (1937 – 2007) в Національній бібліотеці України імені Ярослава Мудрого підготовлено книжкову виставку, яка експонує видання, що знайомлять з творчою спадщиною письменника, а також містить літературу про його життєвий і творчий шлях. На виставці представлено документи з фондів НБУ ім. Ярослава Мудрого. Для пошуку інших видань радимо скористатися електронними ресурсами бібліотеки та традиційними картковими каталогами.
Виставка експонується за адресою: вул.Набережно-Хрещатицька, 1; 3-й поверх. Термін експонування: 5 серпня – 1 вересня 2022 р.
Інформацію підготувала головний бібліотекар відділу соціокультурної діяльності Людмила Кудря
|