![]() Середа, 4 вересня 2024
| |||||||||
Навігаційне менюНавігаційне менюГромадська приймальня
Публічні закупівлі
Графік роботиЧетверта п'ятниця
кожного місяця –
санітарний день
(бібліотека не обслуговує користувачів). | До 125-річчя від дня народження Д. І. Чижевського (1894 – 1977), українського вченого-енциклопедиста, літературознавця, славіста
Закінчивши в 1911 р. зі срібною медаллю Олександрійську гімназію, Д. Чижевський стає студентом фізико-математичного факультету Петербурзького університету. Проте згодом він зрозумів, що це не його покликання, тому в 1913 р. Чижевський переходить до Київського університету, де зосереджується на вивченні філософії і слов'янської філології. У молоді роки – член РСДРП (меншовиків). Під час революції - член Української Центральної Ради, її виконавчого органу – Малої Ради. У 1921 р. з політичних мотивів покинув радянську Україну і виїхав до Німеччини, де продовжував навчання у Гейдельберзькому (1921-1922 рр.) та Франкфуртському (1922-1924 рр.) університетах. Слухав лекції відомих філософів Карпа Ясперса, Едмунда Гуссерля, Мартіна Гайдеггера. Потім почався плідний період викладацької та наукової роботи, який продовжувався кілька десятиліть. Д. І. Чижевський викладає в Українському Високому Педагогічному інституті ім. М. Драгоманова в Празі, а з 1929 р. – стає професором Українського Вільного університету в Мюнхені. Своїми працями з філософії та літературознавства Д. Чижевський здобув авторитет у наукових колах, і в 1932 р. його запрошують викладати в університеті в м. Галле (Німеччина). Досліджуючи архіви, Д. Чижевський натрапив на знахідку, яка стала найбільшим відкриттям у його житті. Це рукопис головного твору чеського реформатора освіти, теолога й поета Яна Амоса Коменського (Коменіуса, 1592-1670), який вважався втраченим. Крім Галльського університету Д. Чижевський викладав в університетах Ієни та Марбурга, виступав з лекціями в багатьох університетах інших європейських країн. Протягом 1949-1956 рр. – гість-професор Гарвардського університету. В 1956 р. Д. Чижевський повернувся до Німеччини та очолив кафедру славістики Гейдельберзького університету. 1962 р. його обрано дійсним членом Гейдельберзької Академії наук, а незабаром і Хорватської Академії наук у Загребі. Помер Дмитро Іванович Чижевський 18 квітня 1977 року в Гейдельберзі (Німеччина). Автор понад 1000 наукових праць у галузі славістики, філології, історії літератури, філософії. Серед них: «Логіка» (1924), «Філософія на Україні» (1926), «Нарис з історії філософії на Україні» (1931), «Dostojevskij Studien» (1931), «Hegel bei den Slaven» (1934), «Geschichte deraltrussischen Literarur. Kiever Epoche» (1948, 1960), «Історія української літератури від початків до доби реалізму» (1956) та ін. До 125-річчя від дня народження Д. І. Чижевського (1894 – 1977),українського вченого-енциклопедиста, літературознавця, славіста в Національній бібліотеці України імені Ярослава Мудрого підготовлено книжкову виставку. Експозиція презентує наукові праці видатного вченого, знайомить читача з літературою про його науковий і життєвий шлях. На виставці представлені документи і публікації з фондів бібліотеки. Для пошуку інших видань радимо скористатися електронними ресурсами бібліотеки та традиційними картковими каталогами.
Виставка експонується за адресою: вул. Михайла Грушевського, 1; 2-й поверх. Термін експонування: 4 квітня – 21 квітня 2019 р.
Інформацію підготувала бібліотекар І категорії відділу соціокультурної діяльності Кириленко Т. І. |